Înainte de a veni în oraș
m-am rugat zeilor să mă trimită din mâinile stăpânului meu.
Și prin tine, mi-au fost răspunse rugăciunile.
Atunci răsplătește-mă stând departe de mine
și de bărbații ca mine.
Spartacus a lăsat câțiva prizonieri din Sinuessa.
Ai ajutat omul care te-a lăsat fără soț pentru a o salva pe a ta ?
Și aș face-o din nou dacă ar mai fi necesar.
Tatăl tău te iubește, Tiberius.
Nu, mi-a luat ceva.
Îi voi lua și eu ceva în schimb.
Îmi cer scuze, frate. Nu ți-am dorit un asemenea final.
Am fost trădați !
- Trădător nenorocit ! - Nu, un roman nenorocit !
SPARTACUS: RĂZBOIUL CONDAMNAȚILOR Sezonul 3, Episodul 6
PRADĂ DE RĂZBOI
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Nu v-am spus că ar trebui să fugiți ?
Trebuie să rezistăm la porți !
Sunt prea mulți !
Retragerea !
Bun venit în Sinuessa.
Retragerea !
- Ei de unde au mai apărut ? - Poarta a cedat.
- Am fost trădați. - La naiba !
Sunt marele prost, deoarece am avut încredere în Heracleo.
Heracleo ? Lyciscus ne-a trădat.
- Este roman ! - Măi să fie !
- De aceea i-a ajutat pe cilicieni. - Și ei ne-au trădat ?
- Unde este Nasir ? - L-am trimis cu Lugo să dea un avertisment.
- Trebuie să-l găsesc. - Du vestea să meargă spre poarta din nord.
Trebuie să ne asigurăm că toți care rămân sunt în siguranță.
- Ai vrea să fugim ? - Aș vrea să rămânem în viață.
Atunci trebuie să luptăm și să rezistăm aici.
- Crassus a profitat de moment. - Nu suntem pregătiți
- să-l înfrunta pe străzi. - Dar nici nu putem trece mulți
prin poarta de nord înainte să-i prindă.
Voi crea o diversiune și vă voi acorda timp.
- Cum ? - Nu am nicio idee.
Nu. Mergi cu restul Îi voi îndepărta eu pe romani.
Nu este o cerere.
Tu-i conduci pe acești oameni.
Dacă tu vei cădea, va fi o lovitură fatală.
Căderea mea va fi o preocupare mai mică.
Va fi o preocupare pentru mine.
Gannicus...
Duceți-vă. Vă voi găsi când se va termina.
Vom aștepta cât vom putea, frate.
Nebunule !
- Nu rămâne ! - Nici tu.
Du-te repede cu ei. Du-te !
Și moartea mea ar fi de mai puțină importanță decât a ta.
Stai aproape. Nu voi vrea ca asta să fie ultima noapte.
Ai înnebunit ? Castus ne-a venit în ajutor
El și oamenii lui au ajutat numai romanii.
Nu știu ce vorbești ! M-am trezit din beție,
iar frații mei nu mai erau.
- Nu a avut nimic de a face în asta. - Agron, vin mai mulți !
Trebuie să plecăm.
Dacă încerci să iei o armă și te omor.
- Mergem spre culmi. - Mergeți !
Nu prea e un plan, nu ?
Dacă ai unul mai bun, spune-mi.
Gannicus... ?
Pe mădularul lui Jupiter.
De ce mai ești în oraș ?
Eram pe cale să plec când au venit romanii.
Nu știam ce să fac.
Gannicus.
Nu mai plânge.
Stai lângă mine și nu scoate un sunet
sau vom ajunge cu toții în viața de apoi.
Du-te !
Au renunțat la speranță și au dat foc orașului.
Rebelii au dat foc grânarului.
Trei sute de oameni au fost trimiși pentru a înăbuși...
Recheamă-i și trimite-i pe calea comandată.
Imperatorule.
Spartacus încearcă să transforme victoria în cenușă,
iar tu îți rechemi oamenii ?
Am pus în mișcare un plan,
și nu voi cădea pradă distracției.
Înaintăm spre poarta din nord !
Formație !
Țineți pasul și nu vă opriți !
Repede ! Grăbiți-vă !
Mișcați-vă !
Donar !
Dacă va fi să mor,
mă bucur să împărtășim ultimele momente.
Mulți au căzut în această noapte.
Nu vei fi printre ei.
Menține pasul !
Spartacus !
Castus.
Trădător nenorocit.
Nu a știut nimic.
După spusele lui.
Nu este momentul pentru ceartă !
Leagă-l de mâini și ai grijă să treacă de poartă
alături de ceilalți.
Cei care pot lupta să ia pozițiile din spate
în timp ce mergeți spre culmi !
Prindeți-l !
Mișcați-vă repede și nu vă întoarceți !
Retragerea !
Ai grijă să treacă toți pe poartă !
Așteptați !
Atacați !
Trebuie să închidem poarta după noi !
Crixus !
Du-te !
Omul pe care îl cauți.
Spartacus !
Prindeți-l !
Chiar și Zeii îi oferă ajutor.
Întârzie căderea inevitabilă.
Aduceți berbecul la poartă.
Sentinelele să păzească porțile înconjurătoare.
Nu-i urmărim ?
În timp.
Să curățăm orașul de oricine este unul dintre ei
și care mai este în viață.
Pentru a le-o putea lua în sărbătorirea
victoriei glorioase.
La naiba cu pasărea ta, roman nenorocit !
Căutați peste tot.
Mergeți.
Căutați tot !
Oferă-le oamenilor odihnă și mâncare.
Zorii zilei de mâine îi va găsi mărșăluind peste culmi.
Cum rămâne cu tabăra celor care urmează,
și romanii eliberați de Spartacus ?
Să fie aduși în siguranța zidurilor orașului ?
Numai soldaților să le fie permisă intrarea.
Oricine nu este găsit la cuvântul de ordine
să fie executat pe loc.
Nu aș vrea să am străzile pline cu corpurile rebelilor
care să se ascundă printre noi.
Totuși celor puțini meritorii li se va acorda oportunitatea.
Trimite un om și ai grijă ca toate astea
să fie aduse la vilă.
Imperatorule.
Ți-ai revenit în formă, Caesar.
O priveliște demnă de văzut.
Îl lăudam pentru abilitatea sa
de a se ascunde într-o haită de câini sălbatici.
Un lucru de neconceput,
dacă Crassus nu l-ar fi gândit.
Regret că m-am îndoit de acest plan.
Senatul va fi mulțumit
să primească vestea eliberării orașului Sinuessa en Valle.
Mai amână-ți plecarea la Roma,
și sărbătorește-o cu Carnificina.
Execuții ?
În întâmpinarea nopții.
Am pus deoparte una din cele mai bune vile
pentru a te putea odihni și să-ți faci o baie,
până la acel moment.
Un gest neașteptat, totuși apreciat.
Mulțumiri.
Lăudăros nenorocit.
Un sentiment împărtășit.
Totuși este urechea senatului,
și aș vrea să fie satisfăcut
cu sprijinul viitor al victoriilor noastre
care vor fi duse la Roma.
Vorbești din nou de victorie în urechile necunoscătorilor.
Totuși Spartacus trăiește,
cu o forță considerabilă ajutându-l pe piscul Melia.
Nu este nicio cale de scăpare de pe pisc.
Este de netrecut.
Cuvinte mai de grabă spuse de prostul de Glaber
când a avut rebelii blocați la Vezuviu.
Crezi că sunt acel prost ?
Te cred un om cu intrigi infinite,
care se învârtesc încât formează nodul Gordian.
Laude bine primite.
Acum eliberează-ți mintea de gândurile tulburate,
și permite a fi transmise înapoi.
Rebelii au suferit o lovitură fatală.
La celebrare voi onora mânca care a dat acea lovitură.
Capul tracului într-o țepușă
nu ar ajuta la acei lauri.
Fii răbdător,
deoarece acest lucru ne-a făcut să pășim
aici unde suntem.
Și în scurtul viitor îl vom prinde pe Spartacus
și pe cei care-i urmează umbra blestemată.
Nu e nimeni aici.
Au plecat ?
Nu toți.
Mai sunt mii pe străzi.
Cei de sus vorbesc de victorie,
și de un număr mare de oameni pe care l-am pierdut.
Câțiva vorbesc de blestemul că Spartacus le-a scăpat.
Este un om greu de ucis.
Am încercat și eu.
Zeii sunt alături de el.
Și ne binecuvintează și pe noi.
Se ușurează pe noi
și tu o întâmpini ca pe ploaia rece.
Suntem în viață,
pentru că ți-au ghidat mâna.
Mână în care am încredere că ne va ghida în orele întunecate.
Un lucru pe care și eu mi l-aș dori.
Ai mai făcut asta.
Stăpânul meu a făcut multe răni sclavilor săi.
Adesea avem grijă de rănile lor.
Cine avea grijă de ale tale ?
Diotimus avea bunătatea.
Chiar așa ?
Mi-a fost ca un frate.
Îmi cer scuze.
L-ai doborât pe cel care i-a luat viața..
Omul care a luat-o pe a mea,
puțin câte puțin în fiecare an.
Doar dacă ar fi contat.
Ai făcut.
Așteptați !
Eliberați-i mâinile.
Femeia nu este sclavă.
Te cunosc.
Nu ?
Ai pus ochii pe o reflecție
a omului ce stă înaintea ta.
Am stat în secret printre rebeli,
cu barba pe obraji și minciunile în gură.
Ai stat cu Crixus și animalele lui
în timp ce mi-au măcelărit oamenii, legați în lanțuri.
O acțiune regretabilă.
Totuși născută din necesitate.
Nu puteam risca
faptul că cilicienii s-au alăturat cauzei noastre.
În război, o persoană trebuie să facă ce este necesar pentru a supraviețui.
O povară cu care sunt familiară.
Crassus ar vrea să-ți vorbească.
Va trebui să te hrănești și să te îmbăiezi în petale de trandafir,
în vila pe care o numeai casă.
Vino.
Îmi cer scuze.
Nu am vrut să te sperii.
Evenimentele recente au întins nervii.
Atunci dă-le la o parte.
Orașul este cucerit,
iar eu sunt neatins.
O mare victorie.
O mare sărbătoare,
una pe care aș vrea să o împărtășim.
Voi sta aici cu tine ?
- Vrei să stai cu mine ? - Dacă-ți face plăcere.
Peste măsură.
Nu este prilej de lacrimi
în o asemenea zi.
Sunt de bucurie,
să fiu scăpată de acea tabără.
Scăpată ?
A devenit așa de neplăcută ?
Atât de nesuportabilă...
Vina este a mea.
Am pus pe umerii Korei o mare povară,
de a asculta suferința mea,
cea de a trecerii în neființă a lui Sabinus.
De mâna mea.
Un om face ceea ce este necesar,
când îi vine soarta.
Așa cum fac toți soldații.
Kore mi-a oferit o mai mare alinare
decât ți-ai putea imagina.
Cred că durerea mea,
a apăsat greu pe ea.
Sper că nu ești prea delicat
cu o asemenea povară.
În acest conflict, nu am statut de soldat.
Însă și eu voi face ceea ce trebuie.
Îți rămân veșnic recunoscător.
Pregătiți vin și mâncare.
Da, Dominus.
Acest război a schimbat-o pentru totdeauna.
Ea nu este singura.
Pe mine doar m-a întărit războiul
și lecția pe care acesta a avut-o să mă învețe.
Am crezut că decimarea
risca să te facă să îți pierzi mințile.
Însă te ridici ca phoenix,
cu focul unui țel stabilit ce îți arde în privire.
În curând îți vei recăpăta poziția
de reprezentant al meu.
În curând ?
Nu m-ai chemat ca să mă reincorporezi
în legiune ?
Vreau ca tu să ceremoniezi
sacrificiul pentru soldați.
Te va ridica
în ochii legiunii
să fii într-o dispoziție atât de generoasă.
Și îți va ușura drumul
pentru reocuparea comenzii.
Atunci este un privilegiu.
O oportunitate să te onorez pe tine
și victoria ta.
Mă înțelegi greșit.
Îl vom onora pe Caesar ca învingător.
Noi nu ne suportăm.
Cu siguranță trebuie să fie un oficiu mai potrivit pe care aș putea...
Un om inteligent își transforma rivalii în aliații prețioși.
Caesar este binecuvântat cu un nume legendar,
iar într-o zi va umbri pana și soarele.
Fă pace,
și desfată-te în razele gloriei.
I se va arăta tot respectul cuvenit.
Mulți băieți pot porni la război.
Însă, la sfârșitul acestuia,
doar bărbați se întorc acasă.
Mi se umple sufletul de fericire să văd cum și tu devii unul.
Sunt ceea ce m-ai făcut tu.
Se întorc mai mulți soldați.
Ei atacă lemnul și grinzile în căutarea paraziților.
Dacă rămânem, nu ne vor găsi ?
Ba da.
Nu putem face nimic ?
Putem face un singur lucru.
Să ne rugăm.
Dacă vine oricine altcineva în afară de mine,
ia-ți propria viață.
Va fi oricum mai blând decât
ce îți vor face ei.
Rebel !
Aici !
L-am prins !
Încep să cred în zeii tăi.
Să vedem cât de departe ne vor duce.
Vin falernian.
Un sortiment care știu că îți place.
Este pentru tatăl tău.
La fel ca multe alte lucruri.
Imperatorul are multe pe cap.
Să îl împovărezi cu și mai multe
nu ar face decât să îi deschidă rani dureroase.
Chiar nu au nicio valoare
toții anii în care am avut grijă de tine ?
Anii aceia mi-au adus cea mai mare alinare.
Mi s-ar rupe inima,
să te văd plecând din casa noastră.
Sau supusă unei pedepse încă și mai crude...
Dacă ar afla el vreodată cum tu mi te-ai dăruit
de bunăvoie, în încercarea de a-mi alina durerea.
Dacă scapi cuvinte necontrolate,
nu vei avea decât de suferit.
De mana Imperatorului.
Sau a mea.
Iar eu nu voi fi la fel de gentil data viitoare.
Ești o adevărată frumusețe.
O poți rivaliza inclusiv pe iubita mea soție.
Este un vis, faptul cam putut redeveni frumoasă.
Vino.
Crassus te așteaptă.
Ea a fost arnajata,
după cum ați ordonat.
Când te-am văzut ultima dată,
erai o efigie pătată,
tulburată de calamitățile războiului.
Acum ai redevenit un idol al Afroditei însăși.
Mulțumesc.
Pentru tot ce ai făcut.
Aș pleca,
dacă nu mai este nevoie de mine.
Du-te în camerele tale înaintea festivității.
Vei găsi cadouri de bun venit,
pe care le meriți pe deplin.
Faceți festivități ?
Carnificina.
În cinstea victoriei noastre împotriva regelui rebelilor.
Îmi cer iertare.
Mă tem că încă nu am puterea...
Nu mă așteptam să participați.
Este o binecuvântare faptul că mai trăiți.
O binecuvântare conferită de însuși Spartacus, nu-i așa ?
După cum v-am spus,
am vorbit cu el doar în speranța
că îmi voi salva putinii oamenii care mi-au mai rămas.
Să știi că nu te învinovățesc.
În întreaga Roma, circulă
zvonuri exagerate despre Aducătorul Ploii.
Aș vrea să aud niște povești mai aproape de adevăr,
despre Spartacus, omul.
L-am cunoscut doar ca răpitor.
Nu intenționez să te prind în capcană.
Dar îmi doresc să-l înving onorabil pe un adversar care merita asta.
Un adversar pe care îl voi întâlni curând pe câmpul de luptă.
Spartacus pare...
nu animalul,
la care te-ai putea gândi.
Iar în locul coarnelor și a ghearelor ascuțite ?
O inimă rănită.
Care tânjește să restabilieasta echilibrul.
Știu despre soția lui,
și despre dorința să-i răzbune moartea.
Nu, pe el nu îl măcina o sete de sânge.
Poate că a fost așa cândva,
însă acum...
lupta pentru ceea ce crede că este corect.
Nu este alt motiv mai periculos.
Nu se va opri.
Nu cred că ar putea,
nici dacă ar vrea asta.
Atunci, eu și el suntem la fel.
Fiecare crede că el este eroul,
iar celălalt dușmanul.
Istoria va decide cine se înșală.
Până atunci,
fiecare își va juca rolul pe scena destinului.
Așa cum trebuie să o facă fiecare dintre noi.
Orașul este al tău, mărețule Crassus !
Aș vrea să cădem de acord asupra prețului
pentru ajutorul dat în recuperarea lui de către romani.
Faci înțelegeri cu nenorocitul ăsta ?
Și încă una de o importanta foarte mare.
Sunt duși pe vasele tale bani, cât să facă pe orcine invidios, Midas.
Dispari din ochii mei.
Sau vei prinde dimineața pe malurile
râului Styx.
Voi pleca, până la venirea dimineții.
Cu toate câte mi s-au promis.
Eu sunt roman.
Un roman care l-a ajutat pe dușmanul nostru,
indiferent de motiv.
Nu poți face asta.
S-a făcut deja.
Unul dintre cele mai rari lucruri este un bărbat
care își respectă cuvântul dat.
Rămâi mai mult decât ora convenită,
și vei cunoaște și partea amară a acestui adevăr.
Fie ca zeii că îți ofere tot ce meriți,
mărețule Crassus.
Așa cum au făcut-o și pentru Heracleo.
Vino, iubirea mea.
Sunt multe minuni dincolo de zidurile acestea
Pe care tânjesc ca tu să le vezi.
Vrei să vorbim ?
Tiberius.
Mi se umple inima de fericire,
să văd că ți-ai revenit după ultimele tale ghinioane.
Vino, bea vin, să ne ospătăm...
Am puțin timp la dispoziție.
Sunt ocupat cu pregătirea festivității în cinstea ta.
Mulțumesc pentru efort.
Vrei ceva anume pentru petrecere ?
Vin îndulcit cu miere ?
Mistreț la proțap ?
Stridii smulse din grădina lui Poseidon ?
Nu doresc decât să te cinstesc cu un dar.
Așa cum mă cinstești și tu me mine.
Ea este Canthara.
Născută în estul Nilului,
dar nu o judeca greșit pentru asta...
Susținătorii nu au voie în oraș.
Este un dar de la tatăl tău.
Unul pe care l-aș împărți.
Ți-a ordonat el să faci asta ?
Așa cum mi-a ordonat mie să mă închin ție ?
Întoarce-te către cineva mai binevoitor.
Băiatul prefera rivalitatea în loc de sex.
Eu nu prefer decât adevărul.
Imperatorul vrea să vadă că ne înțelegem.
Însă noi suntem foarte diferiți.
Ca de la cer la pământ.
Unul s-a dus după o mică bandă de rebeli
având suportul a 100 de oameni,
și-a pierdut arma, s-a speria și a fugit.
Pe câtă vreme celălalt,
a intrat direct în gura bestiei,
fără arme, și a nimicit
un întreg oraș doar prin viclenie.
Ia spune-mi...
Tu care din acești doi bărbați ești ?
Până în ziua în care titulatura îmi va reveni.
Și o să te strivesc sub călcâi...
Am amânat prea mult
să te pun sub acuzare.
Și să-ți ofer șansa
de a câștiga puțin respect
din partea noastră, a soldaților adevărați.
Și... Tiberius ?
Stridii.
Străzile sunt prea pline.
Iar doar acoperișurile nu ne vor elibera din oraș.
Gannicus...
Stai.
La o parte.
Trădătorul trăiește.
Sunt sub protecția împăratului vostru.
Nava voastră este în partea opusă.
Aș căuta cu orice preț
puțină afecțiune
înainte să plec pe mările învolburate.
Lasă-i să treacă.
Mă privești ca pe un monstru.
Însă nu reprezint o alternativă mai bună ?
De vreme ce soțul tău s-a dus în lumea celor drepți,
ce viață o să poți avea printre romani ?
Ești o femeie.
Ești precum sclavii pentru ei.
În locul tău m-aș gândi mai bine.
Niciodată nu te-aș vinde,
precum a făcut-o Crassus.
Și nici nu te-aș închide într-o cușcă
să te arăt lumii,
așa cum vor oamenii mei să fac cu tine.
Nu...
o să stai lângă mine,
o regină a mării.
Cea mai de preț comoară a mea.
Și toți cei care ne vor sta în cale
or să știe că ești a mea.
Heracleo, nu !
Nu !
Îmi cer scuze pentru durerea cauzată, iubirea mea.
Nu, nu !
Ce-a fost mai greu a trecut.
Nu cred.
Mă bucură faptul să te văd în viață,
prietene.
Mulți dintre frații noștri nu au fost la fel de norocoși.
Un lucru apărut din necesitate,
și o hotărâre luată cu greutate.
Mi-a plăcut mult de regele Spartacus și de companionii săi...
Mă rog, de marea lor majoritate.
Însă mi s-a dat de ales
între o viață plină de bogații și o moarte fără de milă.
Care, pentru un om ca mine,
nu reprezintă două alternative viabile.
Știu ce gânduri îți trec prin minte.
Că suntem doar niște sicilieni fără onoare,
care nu se compară cu un zeu al arenei.
Poate că este adevărat, prietene.
Poate să sabia mea o să-i taie gâtul femeii tale,
înainte să mor.
Un lucru pe care trebuie să-l apreciezi
într-o situație delicată că asta.
Nu este femeia mea.
Sibyl !
Deci îți pară de micuță ?
Mare păcat că ai omorât-o.
Nu !
Ai pățit ceva ?
Trebuie să ne mișcăm repede înainte să fim descoperiți.
Dar Laeta ?
Ce-i cu ea ?
N-o putem lăsa aici.
E din neamul romanilor.
Nu vreau să fie văzută cu noi.
Nu sunt altceva decât un sclav.
La fel cum ai fost și tu odată.
Ai, într-adevăr, darul de a-ți motiva oamenii, Crassus.
Așa cum tot marii lideri trebuie să poată.
Nu lăsa senatul să audă că mă descrii astfel.
S-ar putea să se folosească de asta împotriva ta.
Nu-ți face probleme.
O să le câștigi încrederea
odată cu atacul împotriva lui Spartacus,
și aducerea orașului Sinuessa en Valle
înapoi în mâinile cetățenilor săi.
Abia am început !
Îmi cer scuze, dar trebuie să te corectez.
Cetățenii acestui oraș
au fost cu toții omorâți
de furia rebelilor.
Nu toți.
Toți de care se știe.
Și soția edilului ?
A părăsit aceste locuri, cu interdicția de a se mai întoarce.
Și vrei să iei tot orașul ăsta pentru tine ?
Un bărbat înțelept nu luptă singur pentru glorie.
Senatul nu va accepta cu ușurință
astfel de știri despre lăcomia ta.
Lăcomia este doar un cuvânt pe care bărbații geloși
îl folosesc pentru a descrie ambițiile altora.
Or să fie învățați să vadă dincolo de aparențe
și or să ne dea belșugurile războiului.
Nouă ?
Aș împărți toate astea cu tine, desigur.
Poate că locul unde stai acum
și o parte din taxele plătite de port ?
Dacă senatul
ar putea fi convins că suntem
vrednici de asemenea cerințe îndrăznețe ?
Am făcut imposibilul.
Cu siguranță că vom fi răsplătiți.
Să ne primim ultimul tribut de sânge,
în onoarea lui Gaius Julius Caesar !
Caesar !
Caesar !...
Lași romani...
Vă sperie numai gândul de a-mi da o sabie adevărată
ca să aveți parte de un adversar pe măsură.
Și ce ai face dacă ți s-ar oferi
o asemenea șansă, sălbaticule ?
Asemenea spectacol este foarte apreciat.
Însă căderea lui Spartacus m-a înveselit și mai mult.
Carnagiul se apropie de final.
Regele rebel o să urmeze în curând.
Împărate.
Onorați invitați.
Ne-am adunat astăzi pentru a felicita un om
considerat mai presus de toți.
Un om plin de un asemenea noroc
că trebuie să fi fost binecuvântat chiar de către zei.
În spiritul tradiției carnagiului
ultima ucidere reprezintă vârful suprem al victoriei.
Să îi oferim lui Caesar onoarea
de a da ultima lovitură,
cu o sabie de oțel,
într-un război pe care l-a început folosindu-se
doar de viclenia vorbelor sale ?
Caesar ! Caesar !
Caesar !...
Alege-ți vorbele cu grijă.
Ca toți care se află în poziția ta.
Acest om nu va muri în onoarea lui Caesar.
Nici în onoarea casei Crassus.
O să moară în cinstea gloriei Romei !
Glorie Romei !
Omoară-l !
Stai !
Dacă asta este voința zeilor,
atunci aceasta bestie trebuie descătușată.
Pentru ca eu să mă dovedesc demn
de darul pe care împăratul mi l-a oferit...
el și băiatul său.
Haide.
Să vedem ce provocare
este rebeliunea asta a ta.
Sărbătoresc ?
Execuții, pentru cei dintre voi
care încă mai trăiți.
O să îi omor pe toți
într-o bună zi.
Mergi pe străzi lăturalnice și puțin populate.
Și poate că o să ai șansa să-i ucizi.
Dacă acest om reprezintă toată rebeliunea,
sărbătorirea s-ar putea să fie prematură.
Fie ca moartea acestui om să servească drept
introducere pentru moartea de care
Spartacus o să sufere !
Ai luptat bine, frate.
Du-te dracului, roman împuțit.
Iată !
Cei mai mari războinici
îți iau propriile vieți de frica lui Caesar !
Caesar !
N-o să reușim.
Știi să călărești ?
I-am văzut pe alții făcând-o.
Stai aproape.
Nu o să ne întoarcem pentru tine.
Tu de-acolo.
Credeam că lui Heracleo i s-a permis doar o singură femeie.
De unde a luat-o și pe asta ?
Haide !
Porniți alarma, incompetenților !
Închideți porțile !
Rebelul scapă ! Toți oamenii pe metereze !
De ce nu ne ducem după el ?
Trebuie că eu să-mi risc
viața pentru a omorî fiecare rebel ?
Pentru a ajunge pe culme noaptea
ar însemna să ne punem în dezavantaj.
Iar până dimineață o să fugă
cu Spartacus și cu ceilalți
membri ai hoardei lui de rebeli pe care i-ai lăsat să scape.
Nu am permis nimic
înafară de existența iluziei de scăpare.
Când soarele va răsări
legiunile mele vor începe marșul final,
stimulați de decimările
și de visele de glorie ivite
cu prilejul petrecerii în onoarea ta.
Spartacus nu e prost.
Te aștepți ca el să aștepte în zăpadă
că tu să apari și să-l condamni la moarte ?
Exact la asta mă aștept.
Nu putem rămâne aici.
Ce vrei să facem ?
Să ne crească aripi și să plutim
până lângă Apolo ?
Ar trebui să ne întoarcem și să recucerim Sinuessa.
Orașul e pierdut.
La fel cum o să fim și noi,
dacă nu facem nimic.
La dracu cu toți zeii.
Și eu care mă credeam un om greu de ucis.
Spartacus !
Ne-ai adus un prizonier.
Laeta e acum ca și tine sau mine,
la picioarele republicii.
Ar putea să supraviețuiască,
dacă rănile îi sunt îngrijite.
Ai grijă de ea.
Lugo.
E un miracol că vreunul din noi
încă mai trăiește.
Zeii trebuie să ne fi
ascultat rugăciunile,
pentru a ne scăpa de la moarte sigură.
Mă tem că doar au amânat-o.
Cum e posibil așa ceva ?
Nimic nu e de neatins
pentru cel mai bogat om din republică.
Crassus.
Asta a fost intenția să tot timpul,
să ne prindă aici, în capcană.
O să vină după noi din oraș cu armatele sale.
Și când va veni...
va rămâne în urma sa doar moarte.